Gyurkity Péter
Meglehet az első exohold
![](https://media.sg.hu/kep/2018_10/1005exohold2_640x282.jpg)
A hatalmas méretű égitest egy szintén méretes bolygót kísér. A végleges megerősítésig jövő májusig várnunk kell.
Csillagászok hosszú évek óta próbálnak rábukkanni az első olyan holdra, amely a Naprendszer határain túl helyezkedik el. Ez eddig nem sikerült, két szakember azonban most további megfigyelések eredményét tette közzé, amelyeket nemsokára sikeresen visszaigazolhatnak. Ezzel valóban meglenne az első ilyen példány az Univerzumban.
A területtel foglalkozó kutatók számára nem kérdés, hogy nincs hiány az exoholdakból, hiszen saját közvetlen szomszédságunkban is számos példányt ismerünk, a Naprendszeren belül pedig ezek száma meghaladja a bolygókét. A most közzétett tanulmányban arról olvashatunk, hogy az eredeti, 2017-es megfigyelések után, amelyek a Kepler segítségével azt sugallták, hogy a tőlünk mintegy 8 ezer fényévre levő Kepler-1625b körül egy méretes kísérő keringhet, most a Hubble révén jutottak további adatokhoz, ezek pedig megerősíteni látszanak az eredeti feltételezést. Kiderült ugyanis, hogy a bolygó a tervezettnél korábban kezdte meg újabb áthaladását saját csillaga előtt, ezt pedig egy, a fényességben mért második visszaesés követte, ami viszont már a hold közvetlen lenyomata lehet.
A kutatópáros a Hubble-űrtávcső alkalmazásával egészen pontosan 40 órán keresztül figyelte az exobolygó csillagából befutó fény erejét. Itt sikerült elkapni a két fontos adatot, amelyek szintén a kísérő jelenlétét valószínűsítik, bár végső visszaigazolásról még nincs szó. Ez utóbbi a remények szerint jövőre, valamikor májusban következhet be, amikor egy újabb áthaladást figyelhetnek majd meg, a Hubble, netán egy másik űrtávcső alkalmazásával. A becslés szerint a Jupiter méretű bolygótól mintegy 3 millió kilométeres távolságban helyezkedhet el a hold, amely saját kísérőnknél kétszer nagyobb lehet ezen bolygó égboltján, bár az még nem világos, hogy egy ekkora hold pontosan miként jöhet létre, hiszen mérete a Neptunusz paramétereivel vetekedne.
A bolygó nagyjából olyan távol található csillagától, mint a Föld a Naptól, mivel azonban ez a csillag kétszer idősebb a Napnál, fokozatosan egy vörös óriássá alakul át, ami viszont igencsak komoly felszíni hőmérsékletet sugall a hold esetében– előfordulhat viszont, hogy korábban az élet számára kedvezőbb feltételek uralkodtak itt. Azt persze még nem tudják megerősíteni, hogy egy gázóriás körül keringő szilárd felszínű holdról van-e szó, amire korábban csak bizonyos filmekben láttunk példát.
Csillagászok hosszú évek óta próbálnak rábukkanni az első olyan holdra, amely a Naprendszer határain túl helyezkedik el. Ez eddig nem sikerült, két szakember azonban most további megfigyelések eredményét tette közzé, amelyeket nemsokára sikeresen visszaigazolhatnak. Ezzel valóban meglenne az első ilyen példány az Univerzumban.
A területtel foglalkozó kutatók számára nem kérdés, hogy nincs hiány az exoholdakból, hiszen saját közvetlen szomszédságunkban is számos példányt ismerünk, a Naprendszeren belül pedig ezek száma meghaladja a bolygókét. A most közzétett tanulmányban arról olvashatunk, hogy az eredeti, 2017-es megfigyelések után, amelyek a Kepler segítségével azt sugallták, hogy a tőlünk mintegy 8 ezer fényévre levő Kepler-1625b körül egy méretes kísérő keringhet, most a Hubble révén jutottak további adatokhoz, ezek pedig megerősíteni látszanak az eredeti feltételezést. Kiderült ugyanis, hogy a bolygó a tervezettnél korábban kezdte meg újabb áthaladását saját csillaga előtt, ezt pedig egy, a fényességben mért második visszaesés követte, ami viszont már a hold közvetlen lenyomata lehet.
A kutatópáros a Hubble-űrtávcső alkalmazásával egészen pontosan 40 órán keresztül figyelte az exobolygó csillagából befutó fény erejét. Itt sikerült elkapni a két fontos adatot, amelyek szintén a kísérő jelenlétét valószínűsítik, bár végső visszaigazolásról még nincs szó. Ez utóbbi a remények szerint jövőre, valamikor májusban következhet be, amikor egy újabb áthaladást figyelhetnek majd meg, a Hubble, netán egy másik űrtávcső alkalmazásával. A becslés szerint a Jupiter méretű bolygótól mintegy 3 millió kilométeres távolságban helyezkedhet el a hold, amely saját kísérőnknél kétszer nagyobb lehet ezen bolygó égboltján, bár az még nem világos, hogy egy ekkora hold pontosan miként jöhet létre, hiszen mérete a Neptunusz paramétereivel vetekedne.
A bolygó nagyjából olyan távol található csillagától, mint a Föld a Naptól, mivel azonban ez a csillag kétszer idősebb a Napnál, fokozatosan egy vörös óriássá alakul át, ami viszont igencsak komoly felszíni hőmérsékletet sugall a hold esetében– előfordulhat viszont, hogy korábban az élet számára kedvezőbb feltételek uralkodtak itt. Azt persze még nem tudják megerősíteni, hogy egy gázóriás körül keringő szilárd felszínű holdról van-e szó, amire korábban csak bizonyos filmekben láttunk példát.